Konference: 2009 XXXIII. Brněnské onkologické dny a XXIII. Konference pro sestry a laboranty
Kategorie: Epidemiologie nádorů a Národní onkologický registr ČR
Téma: XIII. Informatika, obrazová analýza, analýza dat, telemedicína
Číslo abstraktu: 134
Autoři: RNDr. Tomáš Pavlík, Ph.D.; Prof. RNDr. Ladislav Dušek, Ph.D.; RNDr. Ondřej Májek, Ph.D.; Mgr. Jana Koptíková, Ph.D.; RNDr. Jan Mužík, Ph.D.
Klíčovým parametrem v hodnocení výsledků léčebné péče v onkologii je přežití pacientů, které je standardně používáno jak pro hodnocení klinických experimentů, tak pro analýzy populační zátěže. Tento příspěvek prezentuje referenční hodnoty 5-letého relativního přežití dosahovaného u onkologických pacientů v ČR, které jsou vypočteny na základě plně reprezentativních populačních dat NOR, respektive referenčního souboru pacientů s kompletní diagnostikou a zaznamenanou protinádorovou léčbou. Právě tito pacienti jsou reprezentativní vzhledem k hodnocení léčebné péče o onkologického pacienta a referenční hodnoty tak lze považovat za indikátor úrovně protinádorové onkologické péče v ČR.
Úvod
Využití dat pro sledování výsledků a kvality
léčebné péče je dnes již nedílnou součástí moderní medicíny. Česká
onkologická společnost (ČOS) se snaží spolu s dalšími partnery
zpracovávat dostupné informační zdroje týkající se péče o
onkologické pacienty v ČR. V onkologii je klíčovým parametrem
přežití pacientů, které je standardně používáno jak pro hodnocení
klinických experimentů, tak pro analýzy populační zátěže (Berrino a
kol., 2007; Coleman a kol., 2008). Získané výsledky je však nutné
hodnotit velmi opatrně, neboť přežití je parametr integrující vliv
mnoha faktorů, které ve chvíli úmrtí již nemusí souviset s léčbou
původního nádorového onemocnění. Přežití je ukazatelem velmi
komplexních populačních vztahů a trendů a prodloužení přežití samo
o sobě nemusí být důkazem úspěšnější terapie. Krátkodobě se může
jednat o důsledek zlepšení diagnostiky a záchytu méně pokročilých
stadií s lepším léčebným výsledkem (Dickman a Adami, 2006). I přes
metodické a interpretační překážky usiluje ČOS o zavedení
standardizovaného hodnocení přežití českých onkologických pacientů.
Cílem tohoto sdělení je představit datové a metodické zázemí pro
hodnocení populačního přežití českých onkologických pacientů a
doložit aplikovatelnost mezinárodně uznaných metodických postupů na
datech českého Národního onkologického registru.
Národní onkologický registr (NOR)
Česká republika má již od roku 1976 k dispozici
individuálně vedenou evidenci jednotlivých osob s diagnostikovaným
novotvarem na základě rodného čísla. Vedení záznamů NOR je nedílnou
součástí komplexní onkologické péče a NOR jako celoplošný registr s
reprezentativním pokrytím 100% české populace obsahuje za období
1976-2005 více než 1,4 milionu záznamů. Podrobný audit kvality dat
NOR byl publikován v časopise Klinická onkologie (Dušek a kol.,
2007), kde bylo doloženo, že databáze NOR jednoznačně představuje
základnu pro nalezení smysluplného referenčního souboru pro analýzu
přežití.
Metodologie hodnocení populačního přežití a její implementace v
ČR
Přežití onkologických pacientů je v ČR hodnoceno
v souladu s mezinárodními metodickými postupy a konečná
parametrizace se opírá o vyjádření relativního pětiletého přežití
(Ederer a kol., 1961; Berrino a kol., 2007; Coleman a kol., 2008).
Relativní přežití je kalkulováno jako poměr celkového přežití a
tzv. očekávaného přežití (vyjadřuje mortalitu v obecné populaci,
která odpovídá sledované skupině pacientů věkem a pohlavím).
Relativní přežití je tak váženým ekvivalentem celkového přežití,
přičemž váhou je přežití obecné populace. Největší výhodou
relativního přežití je fakt, že pro jeho výpočet není nutný
detailní záznam příčin úmrtí u jednotlivých pacientů. Samotný
výpočet relativního přežití však ještě není zárukou srovnatelnosti
přežití v různých populacích onkologických pacientů, a to zvláště v
případě, že se populace liší svou věkovou strukturou. V tomto
případě je nutné kalkulovat věkově specifického relativního
přežití, tedy výpočet relativního přežití v několika věkových
kategoriích a následném vážení těchto dílčích odhadů podle vah
příslušných věkovým kategoriím (Brenner a Hakulinen, 2003).
Referenční soubor pacientů
Referenční soubor pro hodnocení populačních
standardů přežití v ČR je souboru pacientů v NOR, kteří musí
především splňovat dvě následující kritéria:
- Nenulová hodnota času přežití - záznam s nulovou hodnotou
přežití nemůže podávat relevantní informaci o přežití na danou
diagnózu a nijak nevypovídá ani o vlivu léčebné péče (jedná se
zejména o pacienty diagnostikované jako DCO a na základě
pitvy).
- Věk 15 a více let - nádory v dětském věku nelze z hlediska přežití pacientů označit za kompatibilní s nádory dospělých, proto byl referenční soubor pro hodnocení přežití omezen pouze na pacienty starší 14 let.
Referenční hodnoty přežití onkologických pacientů v CR
Hodnoty přežití onkologických pacientů v ČR jsou obecně odhadovány z plně reprezentativních populačních dat NOR. V tomto příspěvku ale usilujeme o prezentaci odhadů, které mají sloužit především jako indikátor výsledků léčebné péče a jsou tedy kalkulovány ze souboru skutečně léčených pacientů. Jde tedy o klinicky relevantní ukazatel vypovídající o výsledcích léčby u pacientů, kteří ji skutečně absolvovali.
![](/files/abstrakta/BOD2009_134_001.jpg)
Výsledné hodnoty 5-letého relativního i
pozorovaného přežití u léčených onkologických pacientů ČR jsou
uvedeny v tabulce 1. Hodnoty relativního přežití jednoznačně
oddělují diagnózy s obecně lepší prognózou jako ZN štítné žlázy
(C73), ZN varlete (C62), ZN prsu (C50) a melanom kůže (C43) od
ostatních. Naopak mezi diagnózy s výrazněji sníženou
pravděpodobností přežití patří zhoubné nádory trávicího traktu, ZN
slinivky břišní (C25), ZN jater a intrahepatálních žlučových cest
(C22), ZN jícnu (C15), ZN žlučníku a žlučových cest (C23-C24), a
nádory bronchu a plic (C34). Pro správnou interpretaci těchto
hodnot přežití je nutné uvést několik poznámek:
- Celkové hodnoty 5-letého přežití, prezentované bez stratifikace na klinická stadia, nelze mezi jednotlivými diagnózami jednoduše srovnávat, neboť jsou značně ovlivněny procentuálním zastoupením klinických stádií.
- Každý bodový odhad 5-letého přežití je nutné hodnotit i s jeho 95% intervalem spolehlivosti. Variabilita odhadu je ovlivněna počtem pacientů a samozřejmě také skutečnou heterogenitou přežití v rámci hodnocené skupiny. Relativně vysokou variabilitu odhadu přežití vykazují u českých dat pouze méně časté novotvary jako ZN vulvy a pochvy (C51-C52) a ZN jater a intrahepatálních žlučových cest (C22).
- Výpočet relativního přežití může u některých méně nebezpečných diagnóz zachycených v časném stádiu vést k hodnotám blízkým nebo překračujícím hranici 100%, např. v důsledku zvýšené lékařské péče, sebekontroly a zdravějšího životního stylu těchto pacientů. V tomto případě má význam i 5-leté pozorované přežití, které nám dává informaci o celkové úmrtnosti těchto pacientů.
Závěr
Tento příspěvek prezentuje referenční hodnoty
5-letého relativního přežití dosahovaného v ČR u onkologických
pacientů, kterým byla provedena kompletní diagnostika a kteří
prošli protinádorovou léčbou. Právě tito pacienti jsou
reprezentativní vzhledem k hodnocení léčebné péče o onkologického
pacienta a referenční hodnoty tak lze považovat za odraz úrovně
protinádorové onkologické péče v ČR. Hodnoty 5letého přežití
ukazují na býznamné rozdíly v přežití u jednotlivých diagnóz, které
je však nutné interpretovat s opatrností, s ohledem na zastoupení
klinických stadií a věkovou strukturu pacientů jednotlivých
diagnóz.
Literatura
- Berrino R, DeAngelis R., Sant M. et al. (2007). Survival for
eight major cancers and all cancers combined for European adults
diagnosed in 1995-99: results of the EUROCARE-4 study. Lancet
Oncology, online in August 21, 2007:
http://oncology.the-lancet.com.
- Brenner, H. and Hakulinen, T. (2003). On crude and age-adjusted
relative survival rates. Journal of Clinical Epidemiology, Volume
56, Issue 12: 1185-1191.
- Coleman, M., Quaresma, M., Berrino, E, Lutz, J., DeAngelis, R.,
Capocaccia, R., Baili, R, Rachet, B., Gatta, G., Hakulinen T. et
al. (2008). Cancer survival in five continents: a worldwide
population-based study (CONCORD). Lancet Oncology, Volume 9, Issue
8, Pages 730 - 756.
- Dickman, P W. and Adami, H.-O. (2006). Interpreting trends in
cancer patient survival. Journal of Internal Medicine, 260, 2, pp.
103-117(15).
- Dušek L., Žaloudík J., Indrák K. (2007). Informační zázemí pro
využití onkologických populačních dat v ČR. Klinická onkologie -
Supplement, 196 s. ISSN 0862-495 X.
- Ederer, E, Axtell, L. M. and Cutler, S. J. (1961). The relative survival rate: A statistical methodology. National Cancer Institute Monograph; 6: 101-121.
Poděkování: Zpracování populačních dat a modelování přežití onkologických pacientů v ČR je řešeno s podporou dlouhodobého výzkumného grantu společnosti Novartis s.r.o.. Tato aktivita tvoří nosnou část programu CZ-ONCO(Q) zaměřeného na zlepšení hodnocení výsledků a kontroly kvality onkologické péče v ČR.
Datum přednesení příspěvku: 17. 4. 2009